ÅR 1486 -
ANDRA ÅRET AV RICHARD IV: s HISTORISKA REGERINGSTID,
SAMT ÄVEN DET ÅR DÅ ÄGGET ERSATTE MASKEN
SOM DEN LÄGSTA FORMEN AV VALUTA,
SKICKADES ENGLAND UT AV KUNG RICKARD
PÅ K0RSTÅG M0T TURKARNA.
Som den gode Herren sade: Älska din nästa såsom dig själv,
förutom om han är turk, döda i så fall den lurken!
HAN LÄMNADE BAKOM SIG SIN ÄLSKADE SON PRINS HARRY
SOM REGERANDE HÄRSKARE I SITT STÄLLE...
- Farväl, kära Harry. - Farväl, far.
...SAMT SIN LISMANDE SON EDMUND
TILL ATT UTFÖRA PASSANDE SYSSLOR.
Edward.
Min herre...
nu när kungen är borta...
Javisst!
Äntligen en möjlighet att få smaka på lite makt.
FÖDD KUNG
T0LV MÅNADER SENARE
Ni ska vara tillbaka på slottet vid solnedgången, era kräk,
annars blir ni slaktade! Framåt!
Kom igen! Kom igen!
Håll käft! Ni får vara tysta - jag har fått nog av er.
Håll käft!
Okej, kom nu, era... Vart är ni på väg?
Stanna! Vart ska ni?
Nej, inte bort från slottet, mot det!
Håll tyst!
Utmärkt! Utmärkt!
Ni får inte vara här! Det räcker. Ut med er.
Om jag bara kunde komma åt den där saten Harry!
Edmund!
Där är du ju! Strålande nyheter, Edmund! Far är på väg hem!
Han skriver här att han är tillbaka till S: t Leonardsdagen.
Vi kan fira båda händelserna samtidigt.
Jag tar hand om besökande kungligheter, förstås,
och det påvliga sändebudet,
och du får ansvara för munterheterna.
Munterheterna?
Ja. Morrisdansarna, eunuckerna och de skäggiga damerna.
Den traditionella underhållningen på S: t Leonardsdagen.
Fördömt! Jag kommer inte att ha tid att se efter avloppet. Edmund!
Du får ta hand om det också.
Ja... ja. Fint, fint, det är en ära!
Bra! Du kommer väl inte att göra mig besviken?
Nej, nej, nej, jag ser verkligen fram emot det redan.
Tack så väldigt mycket.
Utmärkt!
Efter att ha jagat får i tolv månader
och rättat till kungliga porträtt så kommer nu detta!
Den horungen.
Den horungen!
Om han ändå vore det, min herre.
Va?
Om han vore en oäkting ändå, min herre,
då skulle ni vara härskare nu.
Just det! Och så en dag...
...skulle ni bli kung, min herre.
Just det!
Ja, jag skulle bli kung.
Och sen, då?
Ni skulle styra världen, min herre.
Alldeles riktigt.
Det är faktiskt inte rättvist.
Varannan kvinna i hovet har oäktingar,
men inte min mamma, nej, då.
Hon är så kysk att hon inte ens vågar titta ner
i fall hon skulle råka se sina bröst.
Ni måste verkligen se fram emot kungens återkomst, ers majestät.
Nej.
Inte? Men tänk bara, han kommer till er kammare
och älskar passionerat med er.
Ja. Jag önskar att han inte gjorde det.
Det är så svårt att sova medan något sådant pågår.
Brukad hela natten, som utsidan av en korvpirog.
Vi kan i alla fall se fram emot festligheterna på S: t Leonardsdagen.
Narrarna, jonglörerna...
En stor brun oxe, stånkandes och frustandes hela natten lång.
Just det! Festen!
Förlåt?
Nej, jag tänkte på något annat.
Jag hoppas att morrisdansarna kommer - jag älskar dem.
Ja. Jag gillar eunuckerna.
Oh, ja!
Eunuckerna!
Jag önskar att jag ägde en.
Jag önskar att jag gift mig med en.
Nej, fint, fint. Det kan hända vem som helst. Ingen fara, ingen fara.
Gode Gud.
Jag tror inte att det är sant.
Vi har bara ett framträdande, och hon har nu rakat av sig skägget.
Vi har eunuckerna.
Javisst, och den fantastiska skägglösa kvinnan. Vilket utbud!
Percy, det måste finnas någon annan.
De hoppande judarna från Jerusalem.
- Vad gör de? - De hoppar, min herre.
Va?
De kommer in, min herre, och så hoppar de.
Mycket. Det en humoristisk föreställning.
Det måste väl ändå finnas något annat.
Vad är det här? "Faraons död."
"Sir Dominic Pitt och hans storartade vandrande Wofferoner
"iscensätter det tragiska mästerverket 'Faraons död'".
Det låter kul.
Nej, jag tycker att det är rörande.
Om det inte är lustigt ska Pitt få känna på en resning.
Jerry Merryweather och hans fyra hönor?
Vad gör de? Lägger ägg?
Ja, min herre.
Ja, ja, vi tar dem.
Vad är det, min herre?
- Eunuckerna har ställt in. - Åh, nej.
Det borde jag ha väntat mig. Lita aldrig på en eunuck.
Vad ska vi göra?
Jag vet. Baldrick, ge mig en avrättningsorder.
Jag ska lära dem en läxa.
Jag ska avlägsna de yttre kroppsdelar som ännu återstår.
- Min herre... - Tag det till lordkanslern.
Situationen är desperat.
Vi kan ta in morrisdansarna, min herre.
Vänta nu, vi är inte så desperata.
Morrisdans är den mest enfaldiga underhållning
som människan hittat på. 40 feminina hovslagare,
viftandes tygstycken de torkat näsorna med!
Hur det fortfarande kan pågå, förstår jag inte.
Förlåt, vill ni ha dem, eller inte?
Och så vila.
Utmärkt. Hur går det med resten?
Väldigt, väldigt bra.
Jag tror att det kommer att se något spartanskt ut.
Vad då? Grekiskt?
Ja, just det, grekiskt.
- Bra. Kommer alla? - Ja, varenda en.
Så många att vi har blivit tvungna att avstå ifrån eunuckerna.
Men, nej, nej, nej!
Inte?
Nej! Det duger inte alls! Inte på S: t Leonardsdagen.
Därför att... rätta mig om jag har fel, Lord Percy -
S: t Leonard själv var en eunuck.
Ja, det stämmer.
Jag tyckte att det vore finkänsligare att...
Nej, nej.
Att utelämna eunuckerna på S: t Leonardsdagen vore som att...
utelämna morrisdansarna eller de skäggiga damerna.
Dessutom väntas överbefälhavaren Lord Dougal McAngus,
och eunuckerna är hans särskilda favoriter.
Han är skotte, förstår du.
Jag litar på dig, Edmund. Fortsätt arbetet.
Jaha! Någon morotshövdad, tistelrövad
skotsk gammal orangutang vill alltså se en eunuck?
- Han är en stor krigare. - De påstår de allihop.
Barbarer! Hälften av dem kan inte ens tala engelska.
- Vad talar de, då? - Det är som grekiska.
Talar de grekiska?
Nej, men det låter som grekiska.
Då är det nog det också.
Det är inte grekiska.
Men det låter som grekiska.
"Vad är inte grekiska, men låter som det?" Den är bra, min herre.
Det är inte någon gåta, Percy.
Jag menar att jag inte förstår ett ord de säger.
Därför att ni aldrig lärt er grekiska.
Percy... har du någonsin funderat på hur du ser ut inuti?
Ibland, min herre, ja.
Jag är villig att tillfredsställa din nyfikenhet. Är det förstått?
Den där skotten börjar redan irritera mig.
Jag är hertigen av Edinburgh,
herre över Roxburgh, Selkirk och Peebles.
Jag kan göra det väldigt obehagligt för honom.
Vad gäller underhållningen...
Baldrick, du har skägg. Gå och skaffa en trevlig klänning.
Toppen, min herre.
Percy, gå och hämta hit björnhetsaren Bernard.
- Ja. - Vi tycks behöva honom.
- Percy. - Ja, min herre.
Be honom ta med sig en björn den här gången.
Förra årets improvisation var löjeväckande.
Nu, kära mor, en skål för fars hemkomst.
För bövelen!
- Dougal McAngus! - Jamen, visst.
Ädle prins av Wales,
McAngus hälsar er och lägger krigsbyten vid era fötter.
Förlåt, det där var övernattningspåsen.
Skåda! Skatter som slitits från en turkisk bröstkorg.
McAngus! Att träffa er fyller mig med glädje och hopp.
Något nytt om min far, konungen?
Han svor att han skulle vara tillbaka till S: t Leonard, eller dö.
Gud förbjude! Vi får be om en säker hemresa.
Sätt er. Ni måste vara utsvulten.
- Och unge Lochinvar? - Han också.
Kom hit, Lochinvar!
Ni måste vara kungens rumpa-pumpa.
- Jag är drottningen. - Jag har ett meddelande åt er.
- Min far hälsar till er. - Känner jag honom?
Jag tror man kan påstå det.
Han heter Donald McAngus, den tredje hertigen av Argyll.
Edmund, där är du ju.
Edmund tillhandahåller underhållningen.
Eunuckerna!
Här är en slant för besväret.
Jag är ingen eunuck.
- Du låter som en. - Jag är ingen eunuck.
Jag är hertigen av Edinburgh.
- Jaså, det är du? - Ja!
Hertig av Edinburgh - och lika skotsk som drottningens brön.
Inte illa menat.
Ursäkta, ni sitter på min stol.
Be inte om ursäkt.
Nu när vi lärt känna varandra har jag ett tillkännagivande.
Är ni också eunuck?
McAngus, som belöning för era dåd i strid
har min far givit mig makt att bevilja er vad helst ni önskar er.
Om han är förnuftig ber han om en klippning.
Broder, jag är hedrad. Allt jag ber om är en gnutta mark.
Bevilja mig sköna Selkirk och grevskapet Roxburgh.
- Va? - Genom den makt jag delgivits...
Ursäkta mig, jag är ledsen att behöva lägga smolk i er bägare,
men de landsdelarna tillhör faktiskt mig.
Jaha?
Kanhända skulle han vilja välja några andra delar?
McAngus?
Nej. Jag tar Roxburgh och Selkirk.
Då återstår endast Peebles.
- Ja! Och Peebles. - Men, men...
Försöker du säga någonting?
Ja, jag vet inte. Somliga skulle nog säga:
"Vilken absurd idé
"att skänka halva Skottland till en galning i kilt
"för att ha massakrerat syfilitiska turkar."
Au contraire, skulle jag säga.
"Låt oss belöna honom."
Bra, bra. Så ska det bli.
Hurra!
Jag ska döda honom - nu.
- Vem, min herre? - Den där skotske vesslan.
Varför, min herre?
För att han är en tjuvaktig skotsk vessla.
- Hur? - Jag knivhugger honom.
Var?
I stora salen och i urinblåsan.
Men... om ni gör det mitt framför näsan på alla,
kommer de inte att misstänka något?
Jo.
Jo, en nackdel.
Ja, vi kanske behöver
någonting lite listigare.
- Jag har en listig plan. - Men min är nog ännu listigare.
- Min är ganska listig. - Inte tillräckligt listig.
- Beror på hur listig ni menar. - Ruskigt listig.
Min är väldigt listig.
Okej, berätta vad som är så förbaskat listigt.
Ni ber honom följa med er.
Utsökt listigt. Jag ber honom komma och sedan knivhugger jag honom?
- Otroligt listigt. - Nej, ni har en enorm kanon...
Jaha, så ber jag honom sticka in huvudet och spränger det i bitar.
- Just det. - Ja, ja, Baldrick, det är...
en utomordentlig idé.
Nej, jag tror jag har en plan som kommer att bli en aning mer...
underhållande.
Kan jag vara till hjälp?
Nej. Nej, jag har det bra, tack.
Fint.
Jag är väl inte i vägen för dig här?
Nej.
Jo, bara en liten sak.
Jag undrar om du skulle kunna göra mig en liten tjänst.
Jaha?
Jag undrar om du skulle vilja hjälpa till med festligheterna i kväll?
Hur då? Genom att hålla mig borta?
Saken är den att vi ville visa ett mysteriespel
av ett av våra ledande teatersällskap,
men dessvärre har en i gruppen blivit sjuk...
och jag tänkte att du skulle vara den rätte att ta hans plats.
Ja, men jag varnar dig...
...jag är ingen aktör.
Det bör inte innebära så värst mycket agerande.
Det är en antik egyptisk pjäs
som heter "Skottens död".
Jag är villig att försöka.
Du kan spela skotten, om du vill,
som dör i slutet av pjäsen.
Spela död? Det kan jag göra.
Ja, som jag sa förut...
det kommer nog inte att innebära så värst mycket agerande.
Akta hålet.
Percy!
Höga träd. Får vi se hur grenarna vajar.
Högre, högre.
Och så mindre. Mindre, mindre...
Har ni utfört de nödvändiga ändringarna?
Ja, min herre.
Möt dina mördare.
- Hur gick det? - Inte illa,
men jag tror inte riktigt att de förstod det.
Vi tre har samlats här med djärva avsikter.
Här, vid den behagfulla Nilens stränder,
där kameler färdas och ökenvindar blåser,
för att utgjuta den tarvlige skottens blod.
Vad gör en skotte i Egypten?
Jag vet inte, men de har fått goda recensioner.
Ser du din mor därborta?
Min far och din mor brukade tydligen...
Var inte fånig. Min mor är helt främmande för dylika aktiviteter.
Min far tvingades påstå att det var ett botemedel mot diarré.
Tro inte ett ord. Det finns brev - heta saker!
De drar unge Harrys faderskap i något av ett tvivelsmål.
Var inte fåni... Va?
Säckpipan ljuder. Skåda!
Vårt offer är på väg hitåt. Sällan...
- Jag ska in. - Var finns dessa brev?
De ligger gömda. Jag visar dig senare.
Okej, då.
Tutanchamon McPherson, ni är inte ett dugg för tidig,
ty är inte vädret skönt så här i junis mitt?
Javisst, det är det.
Vilket är ert ärende?
Fort! McAngus kommer att dö!
- När som helst. - Den morotshövdade orangutangen!
- Den tjuvaktige skotske vesslan. - Död!
Han vet för mycket.
Det är därför han måste dö.
Nej, han får inte. Han besitter viktig information.
Jag har ändrat mig. Vad ska jag göra?
- Stoppa föreställningen. - Hur? Hur?
Säg bara "Stopp".
Av vilken anledning stoppar vi den?
Knivarna är äkta. McAngus kommer att dö.
Nej, din sate!
Stopp!
Ursäkta min sena ankomst.
Utmärkt. Det är sannerligen min mors skrivstil.
- När skrevs de? - 1460.
Året då min bror föddes.
Baldrick! Kom hit.
Meddela alla att underhållningen har ställts in.
- Varför? - För att jag bad dig, din råtta.
- Varför har den ställts in? - Jaha.
Säg att jag har något väldigt viktigt att kungöra.
- Måste jag ta av mig klänningen? - Ge dig av.
Om du sköter det här rätt så kan du bli kung.
- Ja, en vacker dag. - Kanske tidigare.
När jag sist såg din far stormade han in i Konstantinopel
och så stängde de portarna.
- Nä? - Jo!
10.000 turkar beväpnade med sablar
och din far med en liten fruktkniv.
Ytterligare en spik i kistan för varietén.
Jag gillade kaninhetsaren Bernard.
Tackar.
Edmund, kommer den här kungörelsen att ta tid?
Jag har inte sett till någon eunuck än.
Var lugn, Harry. Det kommer snart att vara över.
Min kära mor, min käre bror, hovets herrar och damer.
I dag har det kommit i min ägo ur händerna, min herre,
på din trogne tjänare, Dougal McAngus,
vissa brev, vissa tämligen häpnadsväckande brev
angående prins Harrys härkomst.
Brev? Vad är så häpnadsväckande med dem?
Brev?
Harry, det är din mor som har skrivit dem... till din far.
Med din far menar jag förstås Donald, tredje hertigen av Argyll.
Vad är det du säger?
Dessa brev är intima. Låt mig ge er ett smakprov.
"Arundel, torsdag. Min lurv-murv,
"ofta när du sitter till bords med min man
"och fördjupar dig i rikets affärer,
"önskar jag att du kunde fördjupa dig i...
Är du säker på att du vet vad du talar om?
Lika säker som vår mor då hon skrev dessa ord:
"Min storlufs, segla söderut.
"Du vet att din galjon alltid kan räkna med
"ett varmt välkomnande i min hamn."
"Storlufs"? Mamma! Känner du till det här?
Vad kunde jag göra? Jag var en liten utländsk flicka.
Då måste jag avsäga mig regentskapet och hasta till ett kloster.
Edmund, du blir nu regent tills... din far återkommer.
- Kungen kommer inte att återvända. - Va?
Kära nån.
När McAngus sist såg honom
stod han öga mot öga med halva turkiska armén,
beväpnad endast med ett litet bestick.
Så, Percy, du kan börja nu...
Kungen är död. Länge leve kungen.
- Troligen död. - Kungen är troligen död.
Länge leve kungen. Kungen är troligen död.
Länge leve kungen. Kungen är...
...inte död. Länge leve kungen. Hurra!
Kärlek! Död! Krig!
Rajtan-tajtan!
Fantastiskt!
McAngus!
Min blodsbroder och mest tillförlitlige vän.
Du klarade det!
Jag klarade det - tack vare min pålitliga fruktkniv.
Vänta lite.
Vad är det som pågår här?
Vem är du?
Han är vår son.
Vad då?
Ja, just det... Enid.
Min käre far, vissa brev har kommit i dagen
som kan orsaka en del förändringar här.
Brev? Vilka brev?
De vittnar om kärleksakter mellan din hustru och Donald,
den glade tjuren i dalen.
"Jag längtar så efter kungariket mellan saffranslakanen,
"där du och din härskare är den ende härskaren
"och kärleksakter fullbordas,
"oh, du gigantiske skotte." Osv, osv.
Dessa brev är daterade november och december, 1460,
vilket, Harry, angående ditt födelsedatum,
är exakt nio månader...
...efter min födelse.
Men ungefär nio månader före din födelse, Edmund.
Din...
Din falska sate!
Det är visst du som är oäkta, Edmund.
Tystnad! Jag kräver en förklaring.
Mitt herrskap,
anledningen till att vi har samlats här i dag
är att vi ska skipa rättvisa gentemot denne skotske lurk
som tydligen har förfalskat dessa uppenbarligen falska brev.
Låt mig se dem.
Nej! Jag river sönder dem
så att inget spår av deras vidriga förtal återstår.
Du kommer hit, efter att ha slaktat några chokladtomtar bakifrån,
och tror att du ska kunna störa kungarikets harmoni?
- Jag utmanar dig på duell. - Till döds!
Jaha, okej.
Strålande! Det är ju ändå S: t Leonardsdagen -
vi bör ha lite underhållning.
Mycket bra. Intag era platser.
Det är som gamla tider, McAngus.
Tre turkar och den mänskliga kebaben.
Hur har jag kunnat glömma?
Utmärkt. Dödandet kan börja!
Får vi se hur Svarte Orm ringlar sig ur det här.
Vad är dröjsmålet?
Jag ger dig allt jag äger. Allt.
Jag är knappast en förmögen man...
Knappast någon man alls!
Men... men... men...
min häst är säkert värd 1.000 dukater.
Jag kan sälja min garderob, mitt livs stolthet.
Mina svärd, mina gardiner, mina sockor och mina stridstuppar.
Jag kan klara mig utan tjänare -
förutom han som oljar sträckbänken, kanske.
Och mina mest privata skatter -
min samling antika blygdkapslar,
peruker för politiska tillställningar,
peruker för privata tillställningar
och perukerna för humoristiska tillställningar.
Min samling eldgafflar,
mina grendelsträckare, mina dekorativa pomfrejor,
och förstås, min signerade miniatyr av Judas Iskariot.
Det räcker inte.
Äh, jag skojar bara.
Jag är förresten lite intresserad av perukerna.
Jag hoppas att livet inte blir trist
när du inte kan ge lagar till Skottland.
Jag skulle inte vilja ge ett piss till Skottland.
Jag är less.
Vi är så glada att du är tillbaka, far.
Det är inte jag.
Jag saknar lukten av blod i mina näsborrar.
Och drottningen "har huvudvärk".
Kära nån.
Men vi har en spännande vecka framför oss.
Ärkebiskopen av York
vill att du går med i hans italienska folkdansklass.
- Jag bör ge honom ett svar. - Ärligt eller taktfullt?
Taktfullt.
- Be honom dra åt helvete! - Visst.
Har huliganen McAngus åkt?
Edmund visar honom runt en sista gång.
Medan den här...
- Tråkigt om han lämnar oss. - Intressant!
Det tycker Edmund också. De har blivit goda vänner.
- Vad i...? - Turkarna?
Avloppet!
Far! Harry! Det har skett en kladdig olycka. Ni måste komma genast!
Herregud! Jag hämtar sugklockan.
Ljudet av hovslag i gläntan
Gott folk, lås in er son och dotter
Akta er för det dödliga svärdet
Om ni inte vill bli kortare
Svarte Orm, Svarte Orm
Han rider en kolsvart springare
Svarte Orm, Svarte Orm
Han är synnerligen ond
Svarta, hans handskar av finaste mullvad
Svart, hans blygdkapsel av metall
Hans häst är svartare än en sork
Hans gryta är svartare än hans kittel
Svarte Orm, Svarte Orm
Med så mången listig plan
Svarte Orm, Svarte Orm
Du vämjeliga lilla man